Kommendörens loggbok, stjärndatum 45494,2.
Vi undersöker en serie signaler som tyder på liv i Epsilon Silarsystemet.
Vi är på sensoravstånd.
Kriskovs drag brukar vanligtvis bemötas med el-Mitras drag.
Jag har ju tagit båda era torn.
Ni missade det tillfället och nu är er kung sårbar.
-Vi får väl se. -Som ni vill. Schack.
Intressant. Ni har hittat på ett helt oväntat motdrag till mitt drag.
Min kung blir schackmatt på sju drag.
Data, schack handlar inte bara om trick och drag-
-utan också om intuition.
Ni utgör sannerligen en utmaning.
Tack. Men tro inte att en komplimang befriar dig från vårt vad.
Du är skyldig mig en samarisk solnedgång-
-gjord på traditionellt sätt...
-...som bara du kan göra dem. -Jag håller min del av vadet.
Sträck ut armen.
-Är det allt du klarar? -Ja, tyvärr.
-Vad tror du? -Du borde inte ha dragit upp knäna.
-Det låter rimligt. -Vrid huvudet åt vänster.
Du har sträckt ligamenten. Men det kan vi nog fixa till.
Om jag minns rätt från förra gången du var här-
-så dök du väl från Himmelsklipporna på Sumiko 4. Holodäckprogram 47 C.
Den gången borde jag ha dragit upp knäna.
Som läkare rekommenderar jag poolen på Cirrus 4. Den är säkrare.
Navigatorerna har beräknat färdvägarna på samma sätt i åratal.
-Jag har hittat ett bättre sätt. -Bryggan.
Du får inte ändra utan att fråga mig.
Om jag hade frågat dig om det...
Kanske jag hade sagt ja.
Saken är den att jag inte fick chansen.
Det här handlar om att du försöker göra mig till din idealofficer.
Våra regler ändras inte för att Ro Laren vill det.
Vi får in en signal. Vi har ett mindre rymdskepp för över.
-Det liknar inget vi känner till. -Det är inom synavstånd.
-Analys, mr Worf. -Inga vapen. En livsform ombord.
-Anropa farkosten. -lnget svar.
Vi blir avsökta.
Det liknar inga andra sensorer. Ska vi aktivera sköldarna?
Nej, vi...börjar med att visa vår goda vilja.
Avsökningen har nu samma frekvens som vårt optiska datanätverk.
-Försöker de komma åt våra datorer? -lntensiteten har ökat med 1500 %.
Aktivera sköldarna.
En samarisk solnedgång, gjord på traditionellt sätt.
-Så vacker den är. -Hoppas ni gillar den.
Hoppas ni gillar den.
-Signalen går igenom sköldarna. -Datorerna slås ut.
-Undanmanöver. -Rodret lyder inte.
Vad hände?
Vad sjutton...?
-Jag vet inte vilka ni är. -lnte jag heller.
Jag minns inte ens...vem jag är.
Rymden - den sista utposten.
Detta är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess uppdrag är att utforska främmande nya världar.
Att söka efter nya livsformer och nya civilisationer.
Att med djärvhet färdas dit där ingen tidigare varit.
-Vi sitter visst i samma båt allihop. -Du menar i samma rymdskepp.
-Men vilka är vi? Och vad gör vi här? -Jag verkar vara piloten.
Vi kommer inte ur fläcken. Rodret är dött.
-Men du vet hur man använder det? -Ja.
-Den panelen har med taktik att göra. -Ja.
Fasenergi, inkräktarkontroll, torpedstyrning. Men de fungerar inte.
Vi har tydligen kvar vissa förmågor. Vi kan hantera det här skeppet.
Men våra identiteter har suddats ut, eller förträngts.
Vi är på bryggan.
Detta är förmodligen vårt skepp. Du verkar vara vår ledare.
Det är inte så säkert. Jag är också dekorerad.
Det viktigaste är inte vem som är ledare.
Vi behöver få veta vilka vi är och vad vi gör här.
Hur hände detta? Vad ligger bakom?
Vem ligger bakom det här? Jag får in vissa sensorutslag.
Avsökningen tycks ha hakat upp sig. Det finns metallspillror framför oss.
-17 kilometer härifrån. -Spillror efter ett annat skepp?
Vi kanske har stridit mot det.
-Det kanske suddade ut våra minnen. -Vi sköt tillbaka och utplånade dem.
Men om det stämmer kan det finnas fler skador.
Dator, lägesrapport.
-lnget röstinterface. -lnget interface alls.
Jag har hittat något.
-Jag har fått in systemregistret. -Kan vi få en lägesrapport?
Livsmiljösystemet är normalt på hela skeppet.
Navigation och motorer utslagna.
-Och kommunikationen? -Helt avstängd.
Då kan vi inte skicka en nödsignal.
Har vi någon internkommunikation?
-Vi har det nu. -Vi prövar den.
Skeppet måste ha en besättning. De har nog kvar sina minnen.
Vi får vakta våra tungor. Det kan finnas en fiendetrupp på skeppet.
Bryggan här. Välj en representant från er grupp och lämna lägesrapport.
Stanna där ni är. Var lugna.
-Det var ju till stor hjälp. -Lägesrapport?
-Jag undrar om alla är som vi. -Det här gör ont.
-Hur känns det nu? -Tack.
Jag tänkte inte ens. Jag visste hur den fungerade.
Då har jag åtminstone en aning om vad jag gör här.
Men jag, då? Jag är en patient i baddräkt.
-Det säger inte mycket. -Nej, det gör det inte.
Har du några kläder jag kan få låna?
Åtminstone tills jag vet var poolen är.
Alla har hört av sig.
Det är över 1000 ombord. Allas minnen är påverkade.
Jag har just gått igenom vårt försvar.
Vi har tio fasbanker, 250 fotontorpeder...
-...och ett starkt sköldnät. -Det är ett stridsskepp.
Med hissen når vi resten av skeppet.
Det blir nästa steg. Det viktigaste först.
Tekniken, däck 36. Jag är på väg.
Vi måste koordinera vårt arbete först.
-Jag måste göra någonting. -Jag med. Men om nåt ska bli gjort...
Jag vet. Jag bara... Det känns inte bra. Jag avskyr att inte ha kontroll.
Vi måste lita på varandra om vi ska ta oss igenom det här.
-Okej. -Vi ska söka igenom skeppet.
Visst. Sätt i gång.
Jag följer med. Jag vill komma åt huvuddatorn och få kontroll därifrån.
Jag är inne i datorns nätverk. Jag kan kolla alla system.
Warp- och impulsmotorerna fungerar. Likaså vapensystemen.
Allt ser ut att fungera. Bara vi kan få i gång dem.
Teknikens dator ligger där borta.
Vapen, motorer och sköldar är viktigast. Vi kan bli anfallna igen.
Vi kollar besättningen på däck 5-10. Försök få fram personalfilerna sen.
-Vi behöver namnen. Lycka till. -Detsamma.
Vi hittar inga döda eller skadade. Färjor och transportörer fungerar.
Men inga ombord vet vilka de är.
Tekniken försöker komma åt systemen. Vi måste få stridsberedskap.
Innan vi förbereder oss för strid behöver vi komma åt loggböckerna.
Då får vi veta vilka vi är och vad vi gör här.
Det håller jag inte med om.
Det viktigaste är att vi blir stridsklara.
Tekniken här.
Jag kan snart koppla navigation, vapen och kommunikation till bryggan.
Utmärkt. Nu är vi beredda.
Ja, men på vad?
-Faskanonerna fungerar. -Vi har full kontroll över vapnen.
Vi borde göra en koll av alla system.
Då måste vi stänga av systemen. Vi blir försvarslösa.
Om vi ska förlita oss på systemen, så måste vi se till att de fungerar.
Datorn blev ju skadad. Några processorer kan vara utslagna.
Kör kontrollprogrammet.
-Vad har ni hittat, doktorn? -Folks hjärnor ger konstiga utslag-
-men hippocampus är oskadd. Minnena är bara blockerade.
Kan du komma åt minnena på något annat sätt?
Jag hoppas det. Jag behöver se en normal hjärnbild för att jämföra.
-Får vi fram besättningens journaler? -Vi kör ett kontrollprogram just nu.
-Datorkapaciteten är begränsad. -Journalerna blir nästa prioritet.
Det här är mitt rum, antar jag.
Om det är till någon tröst, så är det likadant för alla. Stanna här.
Det var rummen på det här däcket. Vad blir nästa steg?
-Ett stort rum där uppe: baren. -Då går vi dit.
Vad skulle du egentligen ha gjort nu, tror du?
Något roligare än att söka igenom skeppet.
På holodäcket skulle jag nog kunna hitta på något intressant program.
Vilken besvikelse. Du verkar inte behöva ett holodäck för att ha kul.
Vem här inne hörde av sig till bryggan?
-Har du fått fram något viktigt? -Nej, men två saker är konstiga.
Bartendern är en konstgjord livsform.
Vill ni ha något? Något att dricka?
Nej tack. Är ditt minne också borta?
Databankerna som talar om vem jag är fungerar inte.
-Du skulle säga något annat. -Jag har en förmåga de andra saknar.
Jag känner av andras känslor mycket starkt. Ibland är det nästan...
-Är det något fel? -Nej... Ett tag verkade du bekant.
-Minns du mig? -lnte direkt. Jag vet inte vem du är.
-Men...det är något med dig. -Bryggan här.
Vi har fått fram personalfilerna. Kom genast till bryggan.
Vi är på väg.
Ge mig en biografisk lista över de som leder verksamheten på skeppet.
En fullständig biografisk lista är inte tillgänglig.
-Finns det någon lista alls? -Manifestet är tillgängligt.
Bättre än inget. Ta fram det.
Befälhavare: Kommendör Jean-Luc Picard.
Försteofficer: Kommendörkapten Keiran MacDuff.
Andreofficer: Kommendörkapten William Riker.
Strategisk officer: Örlogskapten Data.
Chefsläkare: Doktor Beverly Crusher.
Rådgivare: Örlogskapten Deanna Troi.
Chefstekniker: Örlogskapten Geordi La Forge.
Säkerhetschef: Kapten Worf. Rorsman: Fänrik Ro Laren.
MacDuff, be de andra officerarna som är listade att komma till bryggan.
Er nästa uppgift blir att få fram information om skeppets uppdrag.
-Be strategiofficeren hjälpa er. -Han är i skeppsbaren, som servitör.
Kommendören...
Jag beklagar mitt uppträdande.
Jag var opåkallat...auktoritativ.
Mr Worf, vi gör alla vårt bästa i en svår situation. Tänk inte mer på det.
Vi har inte gått igenom hela datorn, men vi har hittat en hel del.
Farkosten heter Enterprise. Vi hör till Förenade Planetfederationen.
Federationen är indragen i ett krig.
Med den lysiska alliansen-
-en mördarras som har velat utplåna oss i flera år.
Stjärnflottan tror att lysierna har ett nytt vapen som ger dem en fördel.
14 Federationsfarkoster har infångats.
Besättningen hålls fången på Lysia.
-Vad vet vi om vapnet? -Vi tror de använder en energivåg.
Förmodligen är den plasmabaserad.
Vapnet stör skeppets datorsystem och besättningens mentala funktioner.
-Det var vad som hände oss. -Vet vi nåt om vårt aktuella uppdrag?
Vi är här. Vi ska åka in på lysiskt område och utplåna deras högkvarter.
Det är det här. Nervcentrum för hela den lysiska militäroperationen.
Vårt datorsystem är ordentligt skadat.
Vi kanske inte får korrekt information.
Vi borde bekräfta det här hos vårt högkvarter.
-En radiosändning kan bli avlyssnad. -Tusentals liv kan stå på spel.
Våra order är att inte använda radion.
Vårt uppdrag är en del av ett försök att avsluta kriget.
Det är flera farkoster som följer en komplicerad plan.
Vi är stöttepelaren.
Om vi inte utplånar deras högkvarter, misslyckas alltihop.
Han har rätt. Valet är glasklart.
MacDuff, lägg in en kurs mot lysiernas högkvarter.
Det här är ditt rum.
Tack för hjälpen. Följer du med in?
Känner du igen något?
Det är som om det tillhörde någon annan.
Inget känns rätt. Det här rummet, skeppet...
Framför allt inte kriget vi utkämpar.
Ett krig känns väl aldrig bra.
Så är det förstås.
-Vad är det? -Samma känsla igen.
Du verkar bekant. Du och inget annat.
Minns du något särskilt om oss två?
Jag vet inte.
Det är mer att jag minns känslor. Känslor som jag associerar med dig.
-Behagliga känslor, hoppas jag. -Ja då.
Allt det här gör mig lite nervös.
Vi har alla gått igenom mycket i dag.
Det har vi verkligen.
Vi ses i morgon. God natt.
-Hej. -Jag har inte klivit in i fel rum.
Jag gillade inte inredningen i mitt rum.
Dessutom tror jag att jag ofta brukar vara här inne.
Jaså?
Såvitt vi vet kan vi två vara gifta.
Såvitt vi vet kanske vi hatar varann.
Rätt upphetsande, eller hur?
-Vi kanske får ångra det här. -Ångra?
Är du inte lite väl självsäker?
Jag gillade helt enkelt inte inredningen i mitt rum.
-Vi kanske borde byta rum. -Eller se vad som händer här inne.
-Och om jag snarkar i sömnen? -Varför tror du att du ska sova?
-Vi har passerat den lysiska gränsen. -Sänk farten. ¾ impulsfart.
Mr Worf, fortsätt med avsökningen.
-När når vi deras högkvarter? -I nuvarande hastighet: om 37 timmar.
Det är en farkost för över.
-Kan ni identifiera den, mr Data? -Det är ett lysiskt stridsskepp.
En farkost med sprängkanoner och 53 i besättningen.
Den är inom synavstånd nu.
De ökar farten. De vill genskjuta oss.
Undanmanöver delta. De följer våra manövrar.
-Ladda faskanonerna. Aktiverade. -Avvakta.
Våra order var att utplåna alla lysiska stridsskepp.
Jag vet det. Taktisk analys, mr Data.
Stridsskeppet har minimala sköldar. Kanonens kraft är bara 2,1 megajoule.
-lngen match för Enterprise. -De anropar oss.
-Öppna en kanal. -Nej. Deras nya vapen.
Det suddade ut våra datorer och minnen. De kanske gör det via radio.
Det är möjligt.
Eller så vill de prata. Vi bör svara.
-Skeppet anropar oss igen. -Vi kan inte ta risken att svara.
Lysierna har slutat sända. De laddar sprängkanonerna.
-De har siktat in oss. -Aktivera sköldarna.
Kommendören?
Besvara elden.
-Skeppet är utplånat. -Behåll den här kursen. ¾ impulsfart.
Bra gjort, kommendören.
Lysiernas högkvarter hörde nog av stridsskeppet.
-De kommer att vara beredda. -Vi bör använda en oregelbunden kurs.
Då undviker vi att bli förföljda.
Uppdraget har större chans att lyckas om vi får tillbaka våra minnen.
Jag hittade många fall som liknar våra.
-Alla botades på ungefär samma sätt. -Skulle det kunna fungera på oss?
Jag hoppas det. Man ökar aktiviteten i tinningloben.
Korttidsminnets synapser används till att återkalla långtidsminnet.
Jag börjar när vi får fram journalerna.
Det vore farligt att göra något utan dem.
Data och jag fick problem när vi skulle ta fram journalerna.
Men vi ska nog få fram dem. Det tar inte mer än tre timmar.
Konstigt. Det fungerar fortfarande inte.
Det blir något slags avbrott. Jag ska försöka skriva om rutinen.
Du var nog en bra bartender. Vi skulle behöva fler som du här.
-Ja. -Undrar varför du är den ende ombord.
Jag har själv undrat över min unika status i besättningen.
-Kom du fram till något? -Det finns flera möjligheter.
Jag kan tillhöra en ras konstgjorda livsformer från en viss planet.
En gemensam kultur som jag inte känner till.
-Du kanske byggdes särskilt för oss. -Det har jag också tänkt på.
Kanske har alla Federationens skepp en sådan som mig ombord.
Om det stämmer kanske ni ser likadana ut. En standardandroid per skepp.
Det är möjligt att jag är den ende av min sort. I så fall är jag ensam.
Vi kan komma åt informationen nu. Själva filerna är ordentligt skadade.
-Rapporterna om uppdragen är borta. -Likaså uppgifterna om besättningen.
Och läkarjournalerna.
Kom in.
-Jag är rastlös. Får jag hälsa på? -Visst.
-Vad är det som är fel? -Allt.
Varje gång jag tänker på kriget eller uppdraget, grips jag av panik.
Ingen av oss trivs med detta krig. Men vi måste slutföra uppdraget.
Jag har försökt få fram mer om William T. Riker.
-Vad har du upptäckt? -Han är musiker, till exempel.
-lmponerande. -Jag blev själv förvånad.
-Vad har du mer fått fram om Riker? -Han idrottar och klättrar i berg.
Han kommer från något som kallas för Alaska. Gillar exotisk mat.
Och han semestrar på planeten Risa.
-Ode to Psyche av John Keats. -Öppna den.
"Till min älskade Will. Deanna."
Det förklarar varför vi känns bekanta.
Jag vet inte vad jag ska tro.
Kom in.
Troi...
-Stör jag? -Nej.
-Jag var bara på besök. Vi ses sen. -Visst. Tack ska du ha.
Hej då.
-Och vad var det där? -Vi diskuterade allas vår situation.
Bra. För jag har en känsla av att jag var svartsjuk av mig.
Konstigt att skadorna är så specifika.
Alla personliga filer har försvunnit. Sådant som kan förklara vilka vi är.
-Knappast en slump. -Likadant med våra minnen.
-Förmågorna är kvar, men inget annat. -Det är så lysiernas vapen fungerar.
Måste ni se journalerna för att behandla oss?
-Det vore farligt utan dem. -Den risken måste vi nog ta.
Han har rätt. Jag anmäler mig som frivillig.
Konstigt. Mellanhjärnans aktivitet är oförändrad.
Det borde vara någon ökning.
Vi prövar med att öka bandbredden. Öka till 30, 1.
Höj frekvensen med 33 % också.
Det är något fel på programmet.
-Keiran. Keiran. -Jag mår bra. Ingen fara.
-Vad hände? -Jag vet inte. Något gick fel.
Vilken tur att vi inte förlorade dig.
Var det något som fungerade? Minns du något om dig själv?
-Nej, tyvärr inte. -Tillbaka där vi började.
Kom in. Varsågod och stig på. Sätt er.
Jag oroar mig för vårt uppdrag.
-Huruvida det ska lyckas? -Nej.
Jag undrar om det är helt rätt.
Det har jag också undrat. Våra överordnade vet nog vad de gör.
-Vi kan inte verifiera ordern. -Och inte ignorera den.
Men jag kan inte heller ignorera-
-att vi utklassade farkosten vi mötte.
Varje bit information som kunnat vara till hjälp har suddats ut.
Det är som att få ett vapen i handen och beordras att skjuta en främling.
Jag behöver något slags moraliskt sammanhang för att rättfärdiga det.
Och det har jag inte.
Jag kan inte bara lyda order. Jag vill veta att det jag gör är rätt.
Jag med. Det skulle kännas bättre om alla frågor var besvarade.
Du kan ju strunta i vårt uppdrag tills minnena återvänder, men...
Jag måste fråga: Är det rätt att dra ut på det här kriget?
Att låta tusentals dö i onödan för att vi värnar om vår moral?
Kom in.
-Kapten. -Ni ville tala med mig.
Med eller utan minnen är det tydligt att vi två föddes till att kriga.
-Mer än de andra. -Jag har också tänkt på det.
Det kanske är just därför vi är på den här farkosten.
Enterprise har vetenskapsmän, medicinspecialister, tekniker.
Vår kommendör är en skicklig diplomat.
Men vi två är krigarna.
Det här är inte rätt tid att vara diplomatisk.
Du oroar dig för kommendören.
Jag vill att vi slutför vårt uppdrag. Vi ska segra.
Vi kan snart hamna i en kritisk situation.
Framgången med vårt uppdrag kan hänga på ett blixtsnabbt beslut.
Om vi tvekar dör vi allihop. Och de som räknar med oss dör också.
Vi får inte låta det hända.
Det var allt.
-Vi är inne i det lysiska systemet. -Sänk till ¼ impulsfart.
-Högkvarteret ligger för över. -Full beredskap.
Förbered vårt anfall, mr Worf.
Det finns flera föremål i vägen. 29 meter långa och obemannade.
Det är väktarkapslar som ska försvara högkvarteret.
-Det finns 47 stycken. -Vad säger du, Data?
-De har laser och minimala sköldar. -lnte mycket kraft i dem.
Maximal kraft i försköldarna. Sikta in kapslarna. Var beredd att ge eld.
Sköldarna aktiverade. Kapslarna insiktade.
Högsta impulsfart... Åk rätt igenom.
-Vi är igenom. -Det där gick för lätt.
Vi har inte stött på några stridsskepp än.
Ladda torpeder och faskanoner.
-Vi närmar oss högkvarteret. -Mr Data, sök efter försvar.
Inga farkoster. Inga fler kapslar.
-55 sekunder till skottavstånd. -Faskanoner klara. Torpederna laddas.
Hur hög är deras försvarskapacitet?
De har 4 laserkanoner och 39 strids- spetsar med magnetisk framdrivning.
Sköldarnas uteffekt är 4,3 kilojoule.
-En fotontorped borde räcka. -Data, hur många finns det där?
15311.
Vi är inom skottavstånd. Jag väntar på er order.
-Det här är fel. -Våra andra styrkor litar på oss.
Hur kan en dödsfiende vara så underlägsen oss?
Deras skepp kan vara på väg. Vi måste anfalla!
Jag skjuter inte på försvarslösa. Mr Worf, anropa lysierna.
Bortse från den ordern. Jag övertar befälet här. Avfyra alla vapen!
Mr Worf...
Loggbok: Vi är på väg till stjärnbas 30 1.
Dr Crusher har återskapat minnena hos nästan alla i besättningen.
Lysierna har identifierat MacDuff som en satarrier.
En ras som har krigat med lysierna länge. Jag har...
...djupt beklagat lysiernas förlust av skepp och besättning.
MacDuff hade ju förmågan att ändra i våra hjärnor och datorer.
Varför behövde han då Entperprise?
Satarriernas vapen är lika svaga som lysiernas.
En torped och kriget var slut.
Så blev det nästan.
-Jag stör väl inte? -Nej.
-Jag ville få tag på er. -Sätt dig.
Jag är glad att jag fick tag på er två.
När man inte minns vem man själv eller någon annan är...
Vår rådgivare berättade just att det är då man gör sånt man alltid velat.
-Sa hon det? -Det är rimligt, rent psykologiskt.
Du ska inte oroa dig för det.
Som jag ser det har vi delat något som vi kan minnas för evigt.
Jag är lite förvirrad.
Om du fortfarande är förvirrad i morgon vet du var mitt kontor ligger.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam